Утопія і нігілізм: філософські уроки Лєшека Колаковського - Bondarevska, Iryna (Наукові записки НаУКМА. Філософія та релігієзнавство, 2018)
У статті проаналізовано основні аспекти тлумачення філософського мислення польським філософом Лєшеком Колаковським (1927–2009) тією мірою, якою вони пов’язані з питанням автономності мислення. Метою є реконструкція принципів, які, на думку філософа, дозволили б мисленню зберігати свою автономність під тиском ідей та ідеологій. Утопія і нігілізм у тлумаченні Л. Колаковського постають як ідеї, що виражають дві небезпечні спокуси сучасного світу. Саме в пошуках засобів протистояння цим «потворам» (Л. Колаковський) філософ доходить думки, що в основі утопії і нігілізму лежать певні уявлення про істину. Шляхом теоретичної реконструкції відтворено основну епістемологічну модель, застосовану філософом. Це – ставлення суб’єкта до істини, яке реалізується у двох варіантах: оволодіти істиною на підставі певних вірувань або нехтувати істиною на підставі інших вірувань. За допомогою цієї моделі філософ доходить розуміння, що догматизм і уніфікація є хворобою не лише утопістів, а й нігілістів. Причиною цього є вірність власній істині, тобто мислення без лакун і розривів, засноване на незмінних принципах і спрямоване на відтворення певних інституційно-соціальних констант. Натомість непослідовність як принцип формує зовсім іншу установку, перевага якої в тому, що вона поширюється на саму себе і звільняє мислителя від необхідності бути чи не бути послідовним, але не звільняє від пошуку істини і сенсу, без яких неможливе людське існування. Матеріал надійшов 27.02.2018